Něco nefunguje tak, jak by mělo |
| Vyhledávání podle slov v CS-FAQ Hledaný řetězec: ### Nezvykle rozdělená slova Pravděpodobně je problém v pomíchaných verzích TeXu. Systém dělení se totiž s přechodem od verze 2.9 na 3.0 změnil. Používá-li se (`plain`) TeX verze 3.0 nebo pozdější, je třeba se ujistit, že soubor `plain.tex` je alespoň verze 3.0. Používá-li se LaTeX 2.09 (poslední verze byla uvedena 25.března 1992), bylo by dobré přejít na LaTeX 2e, jelikož zdrojové soubory LaTeXu 2.09 již nejsou veřejně k dispozici. Pokud nemůžete upgradovat na verzi LaTeX 2e, pak si můžete z CTAN: latex209.tar stáhnout poslední verzi LaTeXu 2.09 vydanou 25. března 1992. Tím měl být váš problém vyřešen. Používá-li se LaTeX 2e, je příčina chybného dělení pravděpodobně v souboru `hyphen.cfg`, který musí být vytvořen, používáme-li více jazyků najednou. Pro toho, koho to zajímá, problém spočívá v tomto: V TeXu do verze 3.0 neumožňoval algoritmus dělení slov rozdělit slovo, pokud první část rozděleného slova neobsahovala alespoň dva znaky a jeho druhá část alespoň znaky tři. Počínaje verzí 3.0 lze řídit minimální velikost těchto částí pomocí celočíselných parametrů `\lefthyphenmin` a `\righthyphenmin`. V nových formátech `plain` a `lplain` jsou nastaveny na hodnoty 2 a 3. Mohou být samozřejmě nastaveny na libovolnou hodnotu, s tím, že překročí-li součet `\lefthyphenmin` + `\righthyphenmin` hodnotu 62, nebude docházet k žádnému dělení slov. Jiný zdroj této této zvláštnosti může pocházet z Corkovsky kódovaných fontů vydaných roku 1995 (viz Otázku Co jsou to DC a EC písma), které přišli s novým alternativním stylem dělení. V konfiguračním souboru LaTeXu 2e je možné u uvedených fontů povolit alternativní dělení, to může způsobit u některých slov zvláštní vedlejší efekt. Konfigurační soubory z LaTeXu 2e vydaného v prosinci 1995 však alternativní dělení nepoužívají. ### cslatex ignoruje `\hyphenation` a `\righthyphenmin` V českých a slovenských dokumentech `cslatex` tyto deklarace ignoruje, přestože v LaTeXu 2.09 to fungovalo. Příčina rozdílného chování tkví v tom, že styly `czech.sty` a `slovak.sty`, které `cslatex` používá, vkládají přepínací makro `\czech` resp. `\slovak` prostřednictvím `\AtBeginDocument`. Všechny změny nastavované v preambuli se tudíž týkají implicitního `\language 0`, jímž je americká angličtina. Toto chování má racionální důvod. Pokud při zavádění stylu pro češtinu (nadále budeme pro jednoduchost mluvit pouze o češtině, pro slovenštinu platí totéž) použijeme parametr `split`, aby se slova s rozdělovníkem dělila podle českých typografických pravidel, je znak minus aktivní a nebylo by tudíž možno zadávat záporná čísla a záporné rozměry. To by ovšem značně komplikovalo nastavování různých parametrů v preambuli dokumentu. Navíc by to způsoboovalo, že některé další styly by podle okolností někdy přestaly fungovat. Změny `\righthyphenmin` a `\lefthyphenmin` i definici výjimek dělení `\hyphenation` tedy musíme umístit až za `\begin{document}`. Často je žádoucí, aby tyto změny byly specifikovány ve stylovém souboru. Pak ovšem musíme zajistit, aby se provedly až po nastavení češtiny. Budeme-li např. celý dokument sázet do úzkých sloupců, můžeme použít
    \RequirePackage[split]{czech}

    \AtBeginDocument{\righthyphenmin 2\relax}

    \end{document}
Primitiv `\relax` chrání před případnou následující chybnou definicí, která by při své expanzi vytvořila číslici. Příkazem `\RequirePackage` si zajistíme, že se `czech.sty` načte dříve než náš styl a nastavení se skutečně provede pro češtinu. Pokud vytváříme vícejazyčný dokument, je situace o něco složitější. Příkaz `\czech` totiž vždy nastaví standardní hodnoty. Pokud chceme, aby se `\righthyphenmin` po přepnutí češtiny vždy nastavil na hodnotu 2, můžeme toho dosáhnout například následujícími definicemi:
    \RequirePackage[split]{czech}

    \let\OriginalCzech\czech

    \def\czech{\OriginalCzech \righthyphenmin 2\relax}
Specifikace výjimek dělení je poněkud jednodušší. Příkaz `\hyphenation` je vždy prováděn globálně. Abychom nepoškodili další makra případnými aktivními znaky, můžeme definice výjimek dělení uzavřít do skupiny například takto:
    {\czech \hyphenation{po-po-ka-te-pe-tl}}
### Podivné dělení slov v angličtině Může se stát, že slavné automatické dělění slov TeXu nedělí v místech, která jsou doporučena ve slovníku. Dochází k tomu zřejmě proto, že TeX používá americkou angličtinu, jejíž pravidla pro dělení slov (tak jak jsou uvedena, například, ve Webster's Dictionary) jsou zcela odlišná od pravidel angličtiny britské (tak jak jsou uvedena, například, v Oxford Dictionaries). Na řešení tohoto problému se podílí především Sdružení uživatelů TeXu Spojeného Království (UK TeX User community) (viz jejich časopis Baskerville{}, vydání 4.4), avšak naprosto uspokojivé řešení je náročné na čas. ### Akcentovaná slova se nedělí TeXovský algoritmus dělení slov neuvažuje jako jedno slovo takové, které má v sobě zahrnutý příkaz `\accent`. Jsou pro to dobré příčiny, ale znamená to, že kvalitní sazba neanglických jazyků je obtížná. Aby se TeX vyhnul těmto těžkostem, bylo přijaté Corkovské kódování (viz Otázku Co jsou to DC a EC písma), které obsahuje akcentované znaky jako samostatné znaky. Uživatelé LaTeXu mohou dosáhnout tohoto řešení vložením příkazu
      \usepackage[T1]{fontenc}
do preambule dokumentu. Jiná kódování (např. LY1 podporované Y&Y -- viz Otázku Komerční implementace TeXu) mohou být použita místo T1. Většina současných 8-bitových kódování by měla pracovat s většinou současných sad dělících šablon. Snad v budoucnosti Omega (viz Otázku Projekt Omega) poskytne celkem nové řešení. ### Rozšíření kapacity TeXu Občas se stane, že se objeví na terminálu zpráva: ,,memory capacity exceeded`` (překročení kapacity paměti). Za chybovou hláškou se pak v závorce objeví, co bylo vyčerpáno. Např.:
       ! TeX capacity exceeded, sorry

                      [main memory size=263001].
Většinu takovýchto chyb lze vyřešit bez jakéhokoli rozšiřování kapacity TeXu. Nejběžnějšími příčinami jsou nepárové závorky, velmi dlouhé řádky a špatně napsaná makra. Velmi dlouhé řádky (extra-long lines) vznikají často při chybném přenosu souborů mezi rozdílnými operačními systémy a zvláště tehdy, když znaky označující konec řádky nejsou převedeny vhodným způsobem (příznakem chyby zapříčiněné velmi dlouhými řádky je chybová zpráva o překročení velikosti bufferu `buf_size`). Pokud je skutečně třeba rozšířit kapacitu TeXu, volba vhodné metody závisí na použité instalaci. Nejčistší formou jak rozšíření provést, je změnit parametry přímo v modulu 11 zdrojového WEB souboru. Pak musíte znovu překompilovat váš TeX a vygenerovat všechny formátové soubory. Moderní implementace umožňují změnit velikost některé části paměti TeXu semi-dymanicky. Některé (třeba em-TeX) umožňují nastavit kritéria pro velikost přidělené paměti přímo z příkazové řádky, když program spouštíte. Poměrně často čte TeX při spouštění konfigurační soubor, v němž je specifikována velikost paměti. V systémech založených na web2c je tento soubor pojmenovaný `texmf.cnf`: podívejte se do dokumentace vaší implementace. Opět tento soubor musí být v mnoha případech po změně parametrů paměti znovu generován. ### Plovoucí tabulky a obrázky LaTeXu Tabulky a obrázky (figures) mají sklon k tomu, aby nás udivovaly svým odplouváním z místa, kde měly být původně vysazeny. Děje se tak proto, aby bylo dosaženo dokonalého vzhledu dokumentu. Každý profesionální systém určený pro sazbu nechává ,,odplouvat`` tabulky a obrázky na taková místa, kde jejich umístění nevede k narušení typografických pravidel. Dokonce užijeme-li parametru `h` ve zdrojovém textu, abychom dosáhli umístění ,,zde`` (here), obrázek či tabulka nebude vytištěna ,,zde`` v případě, že by to tato pravidla narušilo. Pravidla samotná jsou poměrně jednoduchá, a jsou popsána na str. 198, v kapitole C.9 manuálu LaTeXu. V horším případě pravidla LaTeXu mohou vést k nakupení plovoucích objektů takového rozsahu, jež vede k chybové zprávě ,,Too many unprocessed floats`` (Přespříliš nezpracovaných plovoucích objektů). To znamená, že omezený počet registrů, ve kterých LaTeX uchovává plovoucí objekty, je naplněn. Následuje jednoduchý přehled toho, co je třeba udělat, abychom takové problémy vyřešili (v přehledu se hovoří o obrázcích, ale totéž platí i o tabulkách). Zvolili jsme správné parametry umístění obrázku? Předdefinované (default) parametry (`tbp`) většinou dostačují. Nikdy by se nemělo používat, například, samotného parametru `h`, poněvadž tím je řečeno: ,,jestliže to nemohu umístit zde (here), nemohu to umístit ani někde jinde`` a následkem toho se za tímto obrázkem nakupí všechny následující plovoucí objekty. Můžeme ochránit naše obrázky od odplutí nastavením parametru LaTeXu pro umístění plovoucích objektů? I zde lze říci, že přednastavené hodnoty jsou přiměřené, avšak mohou být v případě problémů přepsány. Blíže jsou popsány na str. 199 - 200, v kapitole C.9 manuálu LaTeXu. Najde se v našem dokumentu místo, kam by bylo možné přirozeně vložit příkaz `\clearpage`? Jestliže ano, pak je dobré tak učinit. Nahromaděné plovoucí objekty se příkazem `\clearpage` uvolní. (Pozn.: Příkaz `\chapter` používá `\clearpage`, a proto obrázky nemohou odplout za konec stávající kapitoly.) Lze použít balíku afterpage pro LaTeX 2e (najdeme ho v adresáři CTAN: 2etools). V dokumentaci k tomuto balíku je na jednom příkladě uvedena myšlenka vložení `\clearpage` po aktuální stránce (tam, kde se uvolněním nakupených plovoucích objektů nevytvoří nevzhledná mezera v textu), avšak je tam uvedeno i to, že tento balík je poněkud křehký. Poslední možností, jak uvedené problémy obejít, je použití balíku CTAN: morefloats, jenž jednoduše zvětší počet možných plovoucích objektů, se kterými může LaTeX pracovat najednou (z 18 na 36), což by mělo ve většině případů dostačovat. Jestliže nastane nutnost toho, že všechny obrázky mají být umístěny na konci dokumentu (například, při zasílání článku), nelze spoléhat na to, že to LaTeX učiní za nás. Lépe je použít balíku endfloat, který je k takovému účelu určen (najdeme ho na CTANu v CTAN: endfloat). ### Užití `\pagestyle{empty}` na první stránce v LaTeXu Použije-li se `\pagestyle{empty}`, a přesto je první stránka označena číslem, pak je pravděpodobně užit i příkaz `\maketitle`. To není chyba, ale správná vlastnost LaTeXu! Standardní styly LaTeXu jsou psány tak, že u úvodní strany (strany obsahující příkazy `\maketitle`, `\part`, či `\chapter`) se použije styl strany (pagestyle) jiný než ve zbytku dokumentu. Uvedené příkazy spouští `\thispagestyle{plain}`. Tato vlastnost však není příliš vhodná v případě, že veškerý okolní text má nečíslované stránky (`\pagestyle{empty}`). Změny této vlastnosti dosáhneme: Když vložíme `\thispagestyle{empty}` bezprostředně za příkaz `\maketitle` ; tj. mezi příkazy se nesmí vložit prázdný řádek. Použijeme-li `fancyheadings.sty`, který umožňuje měnit styl úvodní stránky nezávisle na stylu stránek ostatních. Lze jej nalézt v adresáři CTAN: fancyheadings ### Podtržený text nejde rozdělit Knuth nevytvořil žádnou podporu pro podtržený text: zastával názor, že podtržení není sázecí technika, ale pouze sloužilo ke zdůraznění části textu na psacích strojích. Odpovídající techniky v sazbě textů je přepnutí z antikvy do kurzívy (nebo naopak). Toto umí se svým argumentem provést příkaz `\emph`. Přesto však typograficky negramotní lidé (např. ti, kteří používají dvojité řádkování (viz Otázku Dvojité riadkovanie v dokumentoch LaTeXu), nadále požadující psát podtrženě, mohou použít příkaz `\underline`, který používá matematické podtrhávání. Tato technika není zcela uspokojivá, nicméně text drží pohromadě a nechce se na konci řádku rozdělit. Řešením může být balík CTAN: ulem.sty, který předefinuje příkaz `\emph` tak, že svůj argument podtrhne. Text se pak chová jako normální zvýrazněný text a láme se i na koncích řádků. ### Podivné chování `\rm`, `\bf`, atd. Jestliže příkazy jako `\rm` a `\bf` v LaTeXu přestaly náhle fungovat tak, jak se od nich očekávalo, je to zřejmě proto, že administrátor systému nainstaloval verzi LaTeXu 2.09 spolu Makro NFSS (The New Font Selection Scheme). V takovém případě je dobré si mu nahlas postěžovat a požádat jej, aby tuto verzi zaměnil za LaTeX 2e (nový standard LaTeXu), v němž příkazy `\rm`, `\bf` apod., jsou-li užity ve standardních třídách -- `article`, `report` a `book` aj. -- fungují stejně jako předtím. Než k záměně dojde, lze použít `oldlfont.sty`. Tento styl by měl být instalován zároveň s NFSS. ### Odkazy na příkazy typu `\tenrm` ve starém LaTeXu V LaTeXu 2.09 byla definována rozsáhlá množina příkazů, jež zpřístupňovaly vestavěné fonty. Například pro různé velikosti fontu `cmr` se v něm dalo použít příkazů: `\fivrm`, `\sixrm`, `\sevrm`, `\egtrm`, `\ninrm`, `\tenrm`, `\elvrm`, `\twlrm`, `\frtnrm`, `\svtnrm`, `\twtyrm` a `\twfvrm`. Tyto příkazy nebyly nikde dokumentovány, avšak mnohé balíky jich užívaly k dosažení požadovaných efektů. Protože však tyto příkazy nebyly veřejné, nestaly se součástí nového LaTeXu 2e. Chceme-li použít neupravené balíky původně určené pro LaTeX 2.09 v LaTeXu 2e, je potřeba použít zároveň balíku `rawfonts.sty`, který je součástí distribuce LaTeXu 2e. ### Chybějící symboly Nemůžeme-li se dostat k některým symbolům, jako například `\Box` and `\lhd`, pak zřejmě správce systému aktualizoval stávající verzi LaTeXu buď na Makro NFSS (The New Font Selection Scheme) či LaTeX 2e (nový standard LaTeXu). V případě, že máme NSFS, užijeme `oldlfont.sty` (viz Podivné chování `\rm`, `\bf`, atd.). V LaTeXu 2e užijeme balík `latexsym`, jenž je součástí standardní distribuce LaTeXu 2e, anebo balík `amsfonts`, je-li instalován. ### Chybné křížové odkazy v LaTeXu Někdy, i když necháme zdrojový text proběhnout LaTeXem několikrát, dostáváme stále nesprávné křížové odkazy. Zapamatujme si, že příkaz `\label` musí následovat po příkazu `\caption`, případně musí být jeho součástí. Například,
    \begin{figure}           \begin{figure}

    \caption{Obrázek}  nebo  \caption{Obrázek%

    \label{fig}                   \label{fig}}

    \end{figure}             \end{figure}
### `\@` a `@` ve jménech maker Častým zdrojem problémů v dokumentech psaných v LaTeXu je výskyt příkazu `\@`, či jiných příkazů obsahujících znak `@` (at). Nejobvyklejším chybovým hlášením je: ,,You can't use ```\spacefactor`'' in vertical mode`` ( ,,Nelze použít ``\spacefactor`' ve vertikálním módu``), ale mohou se objevit i jiná obdobná hlášení. Podobné problémy jsou obvykle způsobeny vložením souboru třídy (class file) či některého stylového souboru (package file) do dokumentu LaTeXu 2e nevhodným způsobem, tj. bez použití příkazů `\documentclass` či `\usepackage`. V LaTeXu se jména vnitřních maker definují obvykle tak, že obsahují znak `@`. Tímto způsobem se autoři stylů snaží vyhnout kolizi mezi názvy příkazů použitými uvnitř stylu a příkazů běžně užívanými v dokumentu. Aby však příkazy tohoto typu mohly vůbec fungovat, musí makra `\documentclass` a `\usepackage` měnit význam znaku `@`. Problém s chybovým hlášením se jednoduše vyřeší tím, že se styly a třídy do dokumentu vkládají prostřednictvím příkazů `\usepackage` a `\documentclass`. Je však možné namítnout: ,,V~The LaTeX Companion se říká, že příkazy obsahující `@` lze použít!`` Ovšem. Například je tam dlouhý oddíl o příkazu `\@startsection` a o tom, jak jej používat k úpravě vzhledu nadpisů oddílů. Je o tom psáno na straně 15 The LaTeX Companion, ale je tam rovněž navrženo provádět obdobné změny v preambuli dokumentu (tj. před `\begin{document}`) mezi příkazy `\makeatletter` a `\makeatother`. Definice `\subsection` na straně 26 by mohla vypadat takto:
      \makeatletter

      \renewcommand{\subsection}{\@startsection

        {subsection}%                    % name

        ...

        {\normalfont\normalsize\itshape}}% style

      \makeatother
### Kde jsou fonty `msx` a `msy` Fonty `msx` a `msy` byly navrženy Americkou matematickou společností (AMS) pro sazbu odborných článků v matematických časopisech již v prvopočátcích existence TeXu. Byly navrženy pro ,,starý`` METAFONT, který nebyl přenositelný a již se nepoužívá. Velmi dlouhou dobu byly tyto fonty dostupné pouze v rozlišení 300dpi, které se ovšem stěží hodí pro moderní tiskárny. AMS nyní předělala fonty pro soudobou verzi METAFONTu. Nové rodiny fontů byly pojmenovány `msa` a `msb`. Lze je získat v CTAN: amsfonts-symbols Přesto nás fonty `msx` a `msy` nepřestávají sužovat. Jsou doposud lidé, kteří se nerozhodli k aktualizaci fontů. Avšak, i když nakonec každý bude používat nové fonty, zůstanou problémy se starými dokumenty, které se na `msx` a `msy` odkazují. Máme-li zdrojový `.tex` soubor, který vyžaduje užití `msx` a `msy`, nejlepším způsobem, jak se zbavit problému se starými fonty, je taková úprava souboru, aby se používaly `msa` a `msb` namísto `msx` a `msy` (stačí změnit pouze jedno písmeno ve jménech fontů). Máme-li `dvi`-soubor, který se odkazuje na `msx` a `msy` fonty, můžeme k přesměrování starých fontů na nové použít balík Virtuální fonty CTAN: msx2msa ### Kde jsou fonty `am` Příležitostně se stále objevuje požadavek na soubor písem `am`; `am` je zkratka ,,Almost [Computer] Modern`` (téměř [Computer] Modern). Tyto fonty jsou předchůdci fontů Computer Modern, které všichni známe a máme (nebo nemáme) rádi [6]. Není toho mnoho, co by se s těmito fonty dalo ještě dělat. Jsou, jak ostatně jejich název napovídá, téměř (ale ne úplně) shodné se souborem fontů `cm`. Máme-li před sebou dokument, jenž požaduje `am` fonty, jediná rozumná věc, kterou můžeme udělat, je nahradit v dokumentu `am` za `cm`. `Dvi` soubory, které by požadovaly `am` fonty, se vyskytují tak zřídka, že se nikdo neujal náročného úkolu vytvoření transformace pomocí virtuálních fontů. Můžeme však využít toho, že většina ovladačů umožňuje použít konfigurační soubor, v němž lze zadat substituci fontů. Zadáme-li, že veškeré fonty `am` mají být nahrazeny odpovídajícími fonty `cm`, výstup by měl být téměř správný. ### ,,Příliš dlouhý řetězec`` v BibTeXu Upozornění BibTeXu ,,Warning---you've exceeded 1000, the global-string-size, for entry `foo``` (Celková velikost řetězce v položce `foo` je větší než 1000) není toho druhu, jehož se lze vyvarovat jednoduchým pozměněním stylu BibTeXu. Ke zvětšení přípustné délky řetězců je třeba znovu překompilovat BibTeX, což není praktické a příliš žádoucí. Proto je třeba problém řešit změnou databáze bibliografických citací. Problém je obvykle v tom, že databáze obsahuje velmi rozsáhlý abstrakt či anotaci. Jedinou možností nápravy je vynětí tohoto záznamu z databáze tak, aby nebyl překročen limit BibTeXu. Avšak většinou je potřeba záznam v databázi nějakým způsobem zachovat, jelikož bude užit v sazbě. V takovém případě se záznam vloží do zvláštního souboru:
      @article{long.boring,

        author =    "Fred Verbose",

        ...

        abstract =  "{\input{abstracts/long.tex}}"

      }
Tímto způsobem se zařídí, že BibTeX pracuje pouze se jmény souborů, ale v případě potřeby TeX zařídí vložení celého vlastního textu do dokumentu. ### MikTeX nevytváří LaTeXový formát} Práce na MikTeXu 1.20e přestaly 1. prosince 2000. Od této verze již nebyl aktivně vyvíjen. Vydání LaTeXu z 1. června 2000 již nebylo do této distribuce integrováno. Skripty v MikTeXu neumějí vytvořit formátový soubor novějších verzí LaTeXu. Řešení tohoto problému je přístupné na adrese `http://www.miktex.org/1.20/important.html`; zde je link na náhradu souboru `latex.zip` a návod, jak jej nainstalovat. Tento problém byl již dán do pořádku ve verzi MikTeXu vydané 23. ledna 2001. ### Začátek řádku není rovný Tato odpověď se dotýká dvou tříd problémů: chyby formy
    ! Missing number, treated as zero.

                        g

    <*> [grump]
a toho, že na začátku řádku byla jedna hvězdička, která se záhadně objevila na výstupu. Oba problémy vznikly, protože ,,`\``\``` bere pouze nepovinné argumenty. Příkaz uv{`\``\`*} znamená ,,zlom řádek zde a~zabraň stránce, aby se zde zlomila``. Příkaz ,,`\``\``[<dimen>]``` znamená ,,zde zlom řádek a pak přidej vertikální mezeru o `<dimen>` řádcích``. Tak proč si tedy ,,`\``\``` plete při použití těchto parametrů začátek řádku? Čeká na první nebílý znak a v testu, který používá, ignoruje konec řádku ve vašem vstupním souboru. Řešením je uzavření tohoto textu na začátku řádku do složených závorek:
    {\ttfamily

      /* C-language comment\\

      {[grump]} I don't like this format\\

      {*}/

    }
Výše zmíněný text pochází z aktuálního příspěvku do konference `comp.text.tex`; tento případ může být také vyřešen pomocí prostředí `verbatim`. [6] Fonty získaly přívlastek ,,Almost`` (téměř) po tom, co jejich první implementace v~METAFONTu79 nedopadla tak úplně dobře. Knuthův původní záměr byl, že tyto fonty budou konečným řešením.
| (c) 29.04.2002 16:18 Libor Škarvada, Tomáš Hudec, Aleš Vítek Připomínky, opravy a zejména odpovědi na další časté otázky posílejte na adresu cstug-faq@cstug.cz Připomínky k HTML verzi posílejte na adresu libor@fi.muni.cz nebo hudec@fi.muni.cz.